Subject: FW: Eesti Kõrva-nina-kurguarstide ja Pea- ja Kaelakirurgide Seltsi pöördumine.
From: "SM kantselei info" <[email-masked]>
To: <[email-masked]>
Date: Fri, 22 Nov 2024 11:22:41 +0200

-----Original Message-----
From: [email-masked] <[email-masked]>
Sent: Friday, November 22, 2024 11:05 AM
To: Riina Sikkut - SOM <[email-masked]>; Maarjo Mändmaa - SOM 
<[email-masked]>; Anniki Lai - SOM <[email-masked]>
Subject: Eesti Kõrva-nina-kurguarstide ja Pea- ja Kaelakirurgide Seltsi 
pöördumine.

Lp. Riina Sikkut, Maarjo Mändmaa ja Anniki Lai.

Pöördume Sotsiaalministeeriumi juhtkonna poole, ajendatuna 25. oktoobril
2024 Tervisekassa poolt saadetud dokumendist, mis kirjeldab Vabariigi 
Valitsuse määruse „Tervisekassa tervishoiuteenuste loetelu” eelnõu seda osa, 
mis käsitleb Tervisekassa 2025. a. eelarvet ja uusi teenuseid (3-22/14154).
Täpsemalt avaldame resoluutset vastuseisu Määruse eelnõu § 59 lõikes 1 
planeeritud simultaanoperatsioonide arvestamise põhimõtete muutmist.
Seletuskirjas on öeldud, et selline kärpemeede annab aastast kokkuhoidu
1 miljoni euro ulatuses.
Arvestades üldist majanduskeskkonda ja avaliku sektori rahanduses toimuvat, 
on see, et raviteenuste kättesaadavuse kasvuks vahendeid ei jätku, täiesti 
arusaadav. Efektiivsus- ja kärpemeetmete vajadus on ka igati mõistetav – 
saame aru, et need otsused ei ole tulnud kergelt.
Eesti Kõrva-Nina-Kurguarstide ja Pea- Ja Kaelakirurgide Selts ei saa siiski 
olulises osas nõustuda dokumendi 3. lõiguga, mis käsitleb 
simultaanoperatsioone ambulatoorses ja päevaravis. Esmane probleem on võrdse 
kohtlemise printsiibi eiramine – patsiendi õige ja asjakohase ravi 
teostamise aspektist ei oma mingit tähtsust, kas seda tehakse ambulatoorse, 
päevakirurgilise või statsionaarse ravi rahastusmudeli alusel. 
Põhioperatsioon võib, aga ei pruugi sisaldada kõiki simultaanoperatsiooni 
läbiviimiseks vajalikke kulusid. Eeldusel, et Tervisekassa hinnang on 100% 
tõene, siis ei ole millegagi õigustatud, et täpselt sama põhi- ja 
simultaanoperatsiooni sisaldav ravitegevus on statsionaarses arstiabis 
finantseerimiskõlbulik, samas ambulatoorses ja päevaravis mitte. Lisaks on 
üldtunnustatud fakt see, et ambulatoorses ja päevaravis teostatav ravi on 
kuluefektiivsem kui sama tegevus statsionaarse ravi tingimustes.

Rõhutame, et enamikes HVA haiglates, kus tehakse kõrva-nina-kurguarstide 
poolt kirurgilist ravi, teostatakse lõikused päevakirurgiliselt. Oleme 
kindlal seisukohal, et planeeritud meetmel on konkreetne negatiivne mõju 
paljude raviasutuste tegevusele.
Statsionaarset ravilepingut omavad ainult suurhaiglad ning korrektsetel 
näidustustel planeeritavate simultaanoperatsioonide tsentraliseerimine 
regionaalhaiglatesse ja keskhaiglatesse ei ole kindlasti õige lahendus ja 
tähendab ravijärjekordade olulist pikenemist, paljudele patsientidele 
täiendavaid ebamugavusi ja lisakulutusi õigustatud ravi saamiseks.
Lisaks toome erialaspetsiifiliselt välja asjaolu, et suur osa laste 
kõrva-nina-kurguhaiguste kirurgilisest ravist koosneb 
simultaanoperatsioonidest (peamine näide on ninaneelumandli eemaldamine koos 
trummiõõne dreenimisega – 2023. a. on tehtud Tervisekassa andmetel 
ninaneelumandli eemaldamise operatsioon Eestis 3263 lapsele) ja tehakse 
päevakirurgiliselt.
Simultaanoperatsioonide sel moel rahastamata jätmine viib kindlasti 
ebamõistlike ja ebainimlike praktikateni – näiteks programmeeritud kahe- või 
ka kolmeetapilise kirurgilise ravini, mis tähendaks korduvat 
anesteesiariski, korduvat paranemisprotsessi, lisandunud kulusid patsiendile 
ning loomulikult ka Tervisekassale. Selles valguses saab 1 miljoni euro 
suurusest kokkuhoiust kindlasti oluliselt suurema ulatusega kuluallikas. 
Ilma suuremahulise andmetöötluseta saab teha primitiivse arvutuse – kui 
Tervisekassa loodab meetme abil saavutada 1 miljoni euro kokkuhoidu, siis 
arvestusega, et simultaanoperatsiooni eest tasutakse koefitsiendiga 0,4, 
võib kergelt järeldada, et sama kirurgilise ravimahu saavutamiseks tuleb 
arvestada kuluga 2,5 miljonit eurot, millele lisanduvad kulud täiendavale 
anesteesiale ja muudele raviga seotud tervishoiuteenustele.
Nagu kõigile teada, siis kirurgilist ravi plaanides peab ka patsient selgelt 
aru saama, millal ja millist ravi ta õigustatud saama on – samuti on 
ülioluline, et patsient osaleks kaalutud raviotsuse tegemisel.
Seetõttu ongi vaja Tervisekassa konkreetset sisendit, et tervishoiuteenuste 
osutajatel oleks selge arusaam, kuidas kujunevas õigusruumis käituda – 
olukorras, kus Tervisekassa simultaanoperatsioone päevakirurgilises 
raviviisis ei rahasta, peame õigeks, et tervishoiuteenuse osutajale jääks 
õigus simultaanoperatsiooni maksumuse tasu küsida patsiendilt või tema 
esindajalt – täiesti adekvaatne põhjendus on, et simultaanoperatsioon ei ole 
ambulatoorses ja päevaravis Tervisekassa poolt rahastatav. Patsient saab sel 
juhul ise valida, kas pöördub statsionaarset ravi pakkuva haigla poole, 
tasub simultaanoperatsiooni eest, valib näiteks mitme-etapilise ravi või 
loobub ravist sootuks.

Loodame, et saate meie murest aru ja analüüsite võimalikke 
tulevikustsenaariume.
Palume ülaltoodud argumente tõsiselt kaaluda ning planeeritav ühiskonnale 
selgelt kahjulik kärpemeede tühistada.

Lugupidamisega,

Eesti Kõrva-Nina-Kurguarstide ja Pea- Ja Kaelakirurgide Seltsi juhatus