Subject: Äritehingutes esinevate makseviivituste tõkestamise algatus ootab arvamusi | Justiitsministeerium
From: "Kaido Loor" <[email-masked]>
To: "JM info Shared MB"
Date: Fri, 3 Nov 2023 17:02:45 +0200

Tähelepanu! Tegemist on välisvõrgust saabunud kirjaga.
Tundmatu saatja korral palume linke ja faile mitte avada.

Tere, viitan sellele üleskutsele

https://www.just.ee/uudised/aritehingutes-esinevate-makseviivituste-tokest
amise-algatus-ootab-arvamusi

Minu arvates tuleks mitte peatuda ainult direktiivi ülevõtmisega ja samas
sõiduvees parandada maksekäitumist ka järgmiselt. Põhjus seisneb selles,
et meil on suur potentsiaal korralikuks majanduskriisiks.

1.	Eemaldada ÄS § 187-4 lause 2 piirang: "Osaühingu pankroti
väljakuulutamise korral võib nõude osaühingu nimel esitada üksnes
pankrotihaldur.".

a.	Enamik pankrotihaldureid ei viitsi tegeleda nõuete esitamisega
juhatuse liikmete vastu. Enamik pankrotihaldureid ei vasta isegi
võlausaldajate kirjadele, rääkimata vastutuse sissenõudmisest.

2.	Parandada finantsaruannete esitamist. Siin vajavad lahendamist
kaks asja:

a.	finantsaruanded avalikkusele peavad olema sagedasemad (täna 12
kuud, tulevikus peaks olema 6 kuud, ideaalis 3 kuud (nn vahearuanded);
esitamise tähtaeg täna 6 kuud, tulevikus peaks olema 4 kuud, ideaalis 2
kuud) ja
b.	kohustuste, mis ettevõtja on võtnud ajal, millal finantsaruanne
pidi olema esitatud, aga oli esitamata (või aruandes esitatud omakapital
on (nt 10%) suurem kui tegelik), eest peavad vastutama enamusosanik,
nõukogu ja juhatuse liikmed solidaarselt ettevõtjaga selle kohustuse
täitmise eest. Ainult kahju eest vastutamine (ÄRS § 66) takerdub
küsimusse, millist kahju rikkumine tekitas. Ainult kohustuste, mitte kahju
eest vastutamine, viib aruannete esitamiseni, võlausaldajate kaitseni ja
kapitali mittepõletamiseni. 10% piir lubaks nn. vahearuannetes rohkem
eksimisruumi kui lõplikus aastaaruandes.

3.	Ettevõtja peab avaldama finantsaruannetes oma viivisvõla suuruse,
see peab olema bilansi passivas, mida Äriregister avaldab, eraldi rida.
Täna on ainult:

Kohustised

Lühiajalised kohustised

Võlad ja ettemaksed

Kokku lühiajalised kohustised

Pikaajalised kohustised

Võlad ja ettemaksed

Kokku pikaajalised kohustised

Kokku kohustised

Viivisvõla selline avaldamine on hea indikaator teistele tsiviilkäibes
osalejatele ettevõtja probleemidest ja võimaldab kehvade ettevõtjate
kiiremast (vähem teisi kahjustavat) tsiviilkäibest välja langemist. Täna
ettevõtjad viivisvõlgnevusi aruannetes üldse ei kajasta, mis ei ole õige.

4.	Saneerimisseaduse parandused

a.	Ideaalne saneerimine peaks olema selline, et omakapitali kiht
vahetatakse välja, seotud isikute tehingud pööratakse tagasi, ja kõik
teised võlausaldajad jäävad terveks. SanS seda aga ei luba, ja lähtub
peamiselt võlausaldajate kahjustamisest, ning kingib läbikukkunud
osanikele teise võimaluse. USAs ja ka krediidiasutuste puhul töötab
selline omakapitali kihi väljavahetamine pidevalt ja hästi. Suuri pankasid
refinantseeritakse sageli pari päevaga. Meie millegipärast ei saa hakkama
ja menetleme oluliselt lihtsamaid saneerimisi aastaid.
b.	Kuigi saneerimine peaks eelkõige toimuma seniste (läbikukkunud)
osanike lahustamise (st ühingu rekapitaliseerimise) arvelt, siis tänane
SanS selgelt osanike lahustamist ette ei näe. Mainitud on vaid
võlausaldajate konverteerimine osanikeks. Samas, kuna olemasoleva osalusse
sekkumine on omandipõhiõigusesse sekkumine, siis peaks nii võlausaldajate
nõuete kui ka osanike osaluse ümberkorraldamisel olema selge seaduslik
alus ja raam. Võlausaldajate nõuete osas on SanS § 22-1, aga osanike
osaluse suhtes pole midagi. Nagu pole ka vanade osanike hääleõiguse
piiramist, sõltumatu juhtkonna määramist. San-abinõud (peale võlausaldaja
nõude ümberkujundamise) on seadusest puudu, kuigi need kõik otseselt
rikuvad omandipõhiõigust. Väga kummaline. Vanade läbikukkunud osanike
osaluse äravõtmine või lahustamine ei ole oluline omandiõiguse riive, sest
maksejõuetu äriühingu osaluse väärtus ongi tavaliselt 0 või lausa
negatiivne (ÄS nõuab netovara taastamist).
c.	Ainult võlausaldajate arvelt toimuv saneerimine on ebaõiglane
(3-2-1-25-11: „65. Kuigi sellise saneerimisabinõu rakendamine on
iseenesest arusaadav saneeritava äriühingu ettevõtte majandamise
seisukohalt (osa võlgadest sisuliselt kustutatakse), tekitab see oluliselt
küsitavusi võlausaldajate võrdse kohtlemise ning nende huvide
ebaproportsionaalse kahjustamise kohta. Selliselt võetakse võlausaldajalt
tema nõue ja sunnitakse teda omandama ka vastu tema tahtmist osalus
saneeritavas äriühingus. Võlausaldajate võrdse kohtlemisega võiks olla
kooskõlas selline abinõu eelkõige juhul, kui restruktureeritakse kogu
senine osalus äriühingus (st vähendataks aktsiakapital nullini ja
aktsiakapitali suurendamisega lastaks välja uued aktsiad) ja jagatakse see
vähemalt suuremate võlausaldajate vahel nende nõuete suuruse alusel. Kui
see nii ei ole ja senine enamusaktsionär (või senised enamusaktsionärid)
säilitavad jätkuvalt kontrolli saneeritava ettevõtja tegevuse üle, ei ole
saneerimise eesmärk täidetud ega ole koheldud võrdselt võlausaldajaid.“)
St ebaõiglane isegi juhul kui võlausaldaja nõude vähendamise vastu antakse
osalust võlgnikus. St ilma osaluse andmiseta on ju järelikult veelgi
ebaõiglasem, va juhul kui vana enamusosanik välja loputatakse.  Kummaline
on, et SanS eesmärk on „ettevõtja, võlausaldaja ja kolmanda isiku huvide
arvestamine ja õiguste kaitsmine ettevõtja saneerimise käigus“ (§ 1), aga
tavaliselt jääb just puutumata osanike osad. Justkui § 1 nõuaks osanike
huvidest lähtumist. Sama läbikukkunud omanike ja juhtide kamp juhib edasi.
Sellisel asjal pole ju mõtet. See saab lõppeda ainult järgmise
maksejõuetusega.

Edu,

Kaido Loor